Joka kolmas kerrostaloasunto lämpenee voimakkailla kesähelteillä yli 30 asteen lämpötilaan, mikä on saanut asukkaat ja taloyhtiöt miettimään ratkaisuja asumisolojen parantamiseksi. Millaisia ilmastointilaitteita taloyhtiön asuntoon saa asentaa? Ilmastointilaitteen, josta lähtee poistoputki ulos, voi ottaa käyttöön ilman erillisiä lupia, kunhan poistoputki johtaa olemassa olevasta aukosta, esimerkiksi ikkunasta, ulos. Ilmastointilaitteesta pitää huolehtia käyttöohjeiden mukaisesti ja laitteen alle pitää laittaa vuotokaukalo, jotta mahdolliset vuodot havaitsee heti. Näin toimimalla myös vakuutus todennäköisesti korvaa, jos jotain vahinkoa aiheutuu. Aina tulee kuitenkin tarkistaa omat vakuutusehdot ja vaikka kysyä omalta vakuutusyhtiöltä. Ilmalämpöpumpun asentaminen vaatii muutostyöilmoituksen tekemistä yhtiölle. Jos osakkaan huoneistoon kuuluu parveke, jolle ilmalämpöpumpun ulkoyksikön saa sijoitettua, voi taloyhtiö kieltää asentamisen vain jos siitä aiheutuu kohtuutonta haittaa. Jos taas ulkoyksikölle ei ole osakashallintaista paikkaa, voi yhtiö harkita, haluaako se myöntää lupaa asentamiselle. Lue myös: Taloyhtiön täytyy tarttua asuntojen liikaan kuumuuteen Artikkeli julkaistiin alunperin nimellä Lakipulma: Saako taloyhtiön asuntoon laittaa ilmastointilaitteen? sivustolla Kotitalo.
Kolmannes kerrostaloasunnoista lämpenee kesähelteillä yli 30-asteisiksi
Asuntojen ylilämpenemisestä saatiin tuoretta tietoa, kun Aalto-yliopiston insinööritieteiden korkeakoulu viime vuonna julkaisi aihetta käsittelevän tutkimuksensa tulokset. Hellekesänä 2021 neljässä prosentissa asunnoista lämpötila nousi yli asumisterveysasetuksessa määritellyn 32 celsiusasteen ylärajan. Kolmannes asunnoista lämpeni yli 30-asteiseksi, ja lähes kaikissa asunnoissa sisälämpötila ylitti hetkittäin 27 astetta. – Ylilämpenemisongelma koskee kaikenikäisiä asuntoja valtakunnallisesti. Vuoden 2012 jälkeen rakennetuissa taloissa lämpeneminen oli hieman muuta rakennuskantaa vähäisempää, mutta erot olivat hyvin pieniä, Aalto-yliopiston vanhempi tutkija Juha Jokisalo kertoo. Tutkimus perustui vuosina 2020–2021 Helsingissä, Vantaalla, Espoossa, Järvenpäässä, Keravalla ja Tuusulassa sijaitsevista asunnoista kerättyyn lämpötiladataan. Tutkimuksessa oli molempina vuosina mukana yli 10 500 vuosina 1902–2016 valmistunutta kerrostaloasuntoa. Tampereen yliopiston, Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL), Aalto-yliopiston, Itä-Suomen yliopiston ja Filha ry:n (Finnish Lung Health Association) toteuttamissa Rail- ja Ilmira-tutkimuksissa puolestaan arvioitiin asuntojen ylilämpenemisen ja siihen liittyvien terveysongelmien lisääntyvän ilmastonmuutoksen myötä. – Käytimme ylilämpenemisen laskennallisessa mallinnuksessa ilmastonmuutosta kuvaavia RCP-skenaarioita. Optimistisimmallakin skenaariolla ylilämpeneminen lisääntyy, ja nyt lämpenemistrendi vaikuttaisi olevan tätä skenaariota voimakkaampi. Eniten ongelmia aiheutuu kivirakenteisissa kerrostaloissa. Niissä sisäilma lämpenee vielä hellejakson päätyttyä, koska rakennuksen massa varaa lämpöä ja luovuttaa sitä vähitellen, Jokisalo toteaa. Kuumuus on ongelma perusterveellekin Rail- ja Ilmira-tutkimuksissa tutkijana toiminut THL:n Virpi Kollanus pitää asuntojen ylilämpenemisen terveysvaikutuksia vakavina. Pahiten kuumuus koettelee yli 65-vuotiaita ja monia pitkäaikaissairauksia, esimerkiksi sydän-, hengitys-, munuais- ja muistisairauksia, sairastavia. Jatkuva kuumuus on terveysriski myös nuoremmille ja perusterveille, erityisesti pienille lapsille. – Kuumuus lisää selvästi ikääntyneiden ja pitkäaikaissairaiden sairaalahoitojaksoja ja kuolleisuutta. Se on kuitenkin vain jäävuoren huippu. Perustervekin voi kärsiä lämpösairauksista, kuten neste- ja suolavajeen aiheuttamasta lämpöuupumuksesta. Kuumuus myös lisää väsymystä ja tapaturmariskiä, heikentää unen laatua ja keskittymiskykyä, alentaa työtehoa ja voi pahentaa mielenterveysongelmia, Kollanus luettelee. Kollanus painottaa, että kuumuuden aiheuttamia terveysongelmia voi kehittyä jo huomattavasti ennen asumisterveysasetuksessa mainittua 32 asteen ylärajaa. – On vaikea sanoa, mikä on terveyden kannalta sisälämpötilan kriittinen yläraja. Tutkimustietoa aiheesta on niin vähän. Terveyshaittoja voi ilmetä kuitenkin jo 26–30 asteen lämpötilassa. Kollanuksen ja Jokisalon mielestä taloyhtiöissä pitää nyt pohtia keinoja asuntojen ylilämpenemisen ehkäisemiseksi. – Arviomme mukaan ylilämpenemisen aiheuttamat vakavat terveysongelmat saattavat jopa 3–4-kertaistua vuoteen 2050 mennessä, jos sopeuttavia toimenpiteitä ei tehdä. Vertailukohtana olemme käyttäneet vuosien 1999–2018 tilannetta, Kollanus sanoo. Terveyshaittoja voi ilmetä jo 26-asteiseksi kuumentuneessa asunnossa. Kuvitus: Berry Creative Ilmalämpöpumppu monesti paras ratkaisu Asuntojen ylilämpenemistä voidaan ehkäistä passiivisilla ja aktiivisilla toimilla. Passiivisiin keinoihin lukeutuvat muun muassa sälekaihtimien asentaminen ikkunoiden väliin sekä asunnon tuuletuksen ja rakennuksen ilmanvaihdon tehostaminen öisin. – Jos yhtiöön tehdään ikkunaremontti, kannattaa harkita aurinkosuojalasilla varustettuja ikkunoita ainakin aurinkoiselle julkisivulle. Talon julkisivun värilläkin on vaikutusta erityisesti huonosti lämpöeristetyissä vanhemmissa taloissa. Tumma julkisivu lämmittää rakennuksen sisätiloja vaaleaa tehokkaammin, Jokisalo sanoo. Passiiviset toimenpiteet eivät yksistään riitä estämään asuntojen ylilämpenemistä pitkittyvän helteen aikana. Tarvitaan lämpöpumpuilla toteutettavaa aktiivista jäähdytystä, erityisesti riskiryhmien suojaamiseksi. Jokisalon mukaan maalämpötaloissa viileää ilmaa voidaan kerätä maaperästä ja jakaa se asuntoihin ilmanvaihtojärjestelmän kautta. Koneellisella poistolla tai painovoimaisella ilmanvaihdolla varustetuissa taloissa maaviilennys vaatisi kuitenkin suuren ilmanvaihtoremontin. – Kustannustehokkain ratkaisu on ilmalämpöpumppu. Sen avulla asuntoihin saadaan helteelläkin viihtyisät lämpöolosuhteet. Kätevintä on, jos taloyhtiö hankkii ilmalämpöpumput yhteishankintana. Haasteena toki ovat parvekkeettomat asunnot, joissa pumpun ulkoyksikön sijoittelu ei onnistu huomaamattomasti. Ilmalämpöpumppujen sijoitteluongelma tulisikin ratkaista lainsäädännöllä tai kaupunkikohtaisilla päätöksillä, Jokisalo sanoo. Kollanus näkee, että taloyhtiöiden tulisi etsiä ratkaisuja lämpöongelmaan myös rakennuksen ulkopuolelta. Samalla olisi tärkeä pohtia yhdessä ratkaisuja taloyhtiöissä asuvien vanhusten ja sairaiden auttamiseen. – Olisiko taloyhtiöiden piha-alueille mahdollista luoda viher- ja vesirakentamisella viihtyisiä varjopaikkoja, joissa asukkaat voisivat helteillä vilvoitella? Entä, millaisia yhteisöllisiä tapoja taloyhtiöt voisivat kehittää yksinäisten vanhusten auttamiseksi helteillä, Kollanus pohtii. Onko asuntosi kesällä kuin pätsi? Lue vinkit helteeltä suojautumiseen Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen nettisivuilta thl.fi/helle. Artikkeli Kolmannes kerrostaloasunnoista lämpenee kesähelteillä yli 30-asteisiksi julkaistiin alunperin sivustolla Kotitalo.
Grillaaminen parvekkeella on sallittua, kunhan muistaa huomioida turvallisuuden
Herkullinen grillin tuoksu leijailee pitkälle kadulle asti, selvästi joku on grillauspuuhissa taloyhtiössä. Ja mikäs siinä on grillatessa, kun kesä on parhaimmillaan! Mutta toinen naapuri on eri mieltä, taas se kamala grillin käry tulee joka tuutista! Grillaamisen katsotaan kuuluvan normaaliin elämään eikä parvekegrillaamista ole laissa kielletty. Vaikka grillaamista ei voida kieltää taloyhtiössä, kannattaa naapurit ja hyvät tavat huomioida. Lisäksi turvallisuuteen kannattaa kiinnittää huomiota. – Vastuu turvallisuudesta on aina asukkaalla, jonka tulee huomioida paloturvallisuus. Tänä vuonnakin on jo sattunut grillatessa tulipalo terassilla, joka ei onneksi ehtinyt levitä. Grilliä ei koskaan saa jättää päälle vahtimatta ja vieressä kannattaa olla alkusammutukseen sopivat varustus, muistuttaa Isännöintiliiton lakiasiantuntija Sara Rintamo. – Hiili- tai kertakäyttögrillit eivät sovellu parvekkeella grillaamiseen ja niiden käyttö on kielletty. Samoin pelleteillä lämpenevät pizzauunit. Ne ovat rinnastettavissa avotuleen ja sellaista ei parvekkeelle koskaan saa tehdä, täsmentää Rintamo. Naapurisovun takia on hyvä muistaa, että yörauha kuuluu kaikille klo 22–07. Samoin kohtuus tässäkin asiassa. Harva naapuri hermostuu silloin tällöin tulevasta grillin hajusta, mutta päivittäin tuleva savu on monelle liikaa. – Itse ajattelisin niin, että hienoa, jos perheet laittavat yhdessä ruokaa ja kerääntyvät yhteisen grillipöydän ääreen. Kun turvallisuudesta ja kohtuudesta on pidetty huolta, ei ole mitään syytä olla kieltämässä parvekegrillausta. Naapuria kannattaa muistaa joskus grilliherkuilla tai pyytää mukaan, Suomen lyhyttä kesää ei kannata käyttää riitelyyn, summaa vielä Rintamo. Artikkeli julkaistiin alunperin nimellä Oman elämänsä MasterChef voi grillata taloyhtiössäkin, kunhan muistaa huomioida turvallisuuden sivustolla Isännöintiliitto.
Irroita käyttämättömän sähkökiukaan sulake ja vältä tulipalo
Saunapaloja on viime vuosina tapahtunut Suomessa noin 200–300 vuodessa. Pahimmillaan saunasta alkanut tulipalo voi olla iso tragedia, jossa menetetään ihmishenkiä. Saunan turvalliseen käyttöön pitäisikin kiinnittää huomiota. – Vaikka suomalaiset ovatkin tunnetusti kovia saunomaan, taitaa huoneistokohtainen sauna olla kuitenkin monella asukkaalla nykypäivänä satunnaisessa käytössä tai saunaa ei käytetä ollenkaan. Varsinkin tilanteessa, missä saunaa ei käytetä, käy usein niin, että saunaan alkaa kerääntyä tavaraa tai sitä käytetään jopa varastona. Näissä tilanteissa palovaaran riski kasvaa, kertoo Isännöintiliiton lakiasiantuntija Sara Rintamo. – Lähtökohtaisesti saunassa ei tule säilyttää mitään tavaraa ja kiuasta tulee käyttää vain saunomiseen. Suosittelen irrottamaan saunan sulakkeen ainakin tapauksissa, joissa saunaa ei käytetä säännöllisesti, kiuas on vanha, sähkökiukaan käyttöön liittyviä riskejä ei tunneta tai saunan kytkin on lattian alatasossa ja perheessä on pieniä lapsia tai lemmikkejä. Näin sauna ei voi mennä vahingossakaan päälle ja aiheuttaa saunapaloa, sanoo Rintamo. Pelastuslakiin on tulossa myös kaivattuja parannuksia. Vuoden 2026 alusta lähtien palovaroittimien hankinta- ja kunnossapitovastuu siirtyy kaikissa asunnoissa asukkailta rakennuksen omistajille. – Asukkaan vastuulle jää jatkossa ainoastaan ilmoittaa vioista, kuten pariston loppumisesta, sekä huolehtia laitteen testaamisesta. Palovaroittimia koskevan vastuun siirtyminen taloyhtiölle parantaa jatkossa koko kiinteistön turvallisuutta, summaa lopuksi Rintamo. Artikkeli julkaistiin alunperin nimellä Saunapaloja voidaan estää yksinkertaisella kikalla sivustolla Isännöintiliitto.
Taloyhtiön remontinaikaisista vastuista sovittava tarkasti
Kiinteistöliiton lakiasiantuntija Tapio Haltian mukaan asumisen tulee olla turvallista myös isomman yhtiöremontin aikana. Esimerkiksi asuntojen sisälämpötilan ja sisäilman laadun tulee olla kunnossa. Hetkellinen asumishaitta, esimerkiksi melun ja lämpötilavaihteluiden osalta, kuitenkin sallitaan. – Vastuu asumisturvallisuudesta kiinteistössä on aina kiinteistön omistajalla eli taloyhtiöllä ja sen hallituksella. Urakoitsija kuitenkin vastaa aina samalla kuitenkin oman henkilöstönsä työturvallisuudesta, Haltia sanoo. Taloyhtiö voi siirtää tehtäviä remontin turvallisuusjärjestelyistä urakoitsijalle ja turvallisuuskoordinaattorille. Turvallisuuskoordinaattori suunnittelee onnettomuuksien, terveyshaittojen sekä varkauksien ja murtojen ennaltaehkäisemiseksi tehtävät toimenpiteet ja valvoo, että turvallisuusmääräyksiä noudatetaan. Jos koordinaattori havaitsee turvallisuusongelmia, hänen tulee tilanteen vaatiessa pystyä jopa keskeyttämään työmaan toiminta. Haltia painottaa, että vastuualueista ja korvausvastuista on tärkeää sopia tarkasti urakka-asiakirjoissa. Muuten taloyhtiö voi joutua vahinkotapauksissa kantamaan vastuuta. – Materiaalivahingoissa vastuunalainen henkilö voi joutua rahalliseen korvausvastuuseen. Henkilövahingoissa rikosvastuuseen joutuminenkin on mahdollista. Artikkeli julkaistiin alunperin nimellä Taloyhtiö voi joutua vastuunkantajaksi, jos yhtiöremontin korvausvastuista ei sovita sivustolla Kotitalo.
Asunnossa on liian kuuma – mikä avuksi?
Suomessa on meneillään ennätysmäinen hellejakso. Lomalaiset kiittävät ja nauttivat, mutta moni taloyhtiössä asuva tuskailee päivästä toiseen jatkuvan kuumuuden kanssa, joka pahimmillaan vie voimat. Tänä vuonna helteet saapuivat jo toukokuussa ja näyttävän jatkuvan vielä hyvän aikaa. Pidempi helleaalto nostaa sisälämpötiloja merkittävästi, kun koko talo ehtii päivien kuluessa lämmetä. Monissa taloyhtiökohteissa ei ole jäähdytysjärjestelmää, jolloin viilennys jää asukkaan ratkaistavaksi. Miten tulevaisuuden lisääntyviä lämpöaaltoja voidaan ottaa huomioon taloyhtiössä ilman suuria jäähdytysinvestointeja? – Taloyhtiön puut ja kasvillisuus on pitkään nähty vain esteettisenä asiana. Niillä tulee kuitenkin olemaan iso merkitys ja hyötyjen odotetaan vain korostuvan ilmaston muuttuessa; lämpötilojen noustessa ja sateiden runsastuessa. Parhaimmillaan puut voivat laskea lämpötilaa useita asteita sekä auttavat hulevesien hallinnassa, kertoo Isännöintiliiton vastuullisuuspäällikkö Liina Länsiluoto. Kuumuus voi nousta varsinkin etelän puoleisissa asunnoissa tukalaksi. – Jos asunnossa on todella kuuma, yksi hyvä vinkki on lähteä ulos taloyhtiön pihalle, jos se suinkin on mahdollista. Ulkona käy kuitenkin yleensä aina pieni tuulenvire ja jos taloyhtiön pihalla on isoja puita, voi puiden alla olla huomattavasti viileämpää kuin paahteessa. Taloyhtiön kannattaakin pihasuunnittelussa ottaa huomioon varjoisten paikkojen mahdollistaminen pihalle ja istuinryhmien sijoittaminen myös puiden alle, vinkkaa Länsiluoto. Kiinteistökohtaiset viilennysjärjestelmät yleistyvät uusissa kerrostaloissa pikkuhiljaa, mutta ovat olemassa olevissa taloissa harvinaisia. Isännöintiliiton yhdessä Granlund Oy:n kanssa tekemä taulukko näyttää erilaisten jäähdytysjärjestelmien erot kootusti. – Käytännössä asuntokohtainen ilmalämpöpumppu on se yleisin ratkaisu edelleen. Niiden asentaminen onnistuu parhaiten parvekkeelle piiloon katseilta. Taloissa, joissa on koneellinen ilmanvaihto, voi öisin käyttää tehostettua ilmanvaihtoa eli niin sanottua yötuuletusta. Maalämpöjärjestelmän yhteyteen tehty maaviilennys tai kaukolämpöyhtiön palveluna saatava kaukokylmä ovat tehokkaita, mutta myös suhteellisen kalliita ratkaisuja. Tulevaisuus näyttää, yleistyvätkö ne myös kerrostaloissa. Asukas voi itse vaikuttaa sisälämpötilaan parilla niksillä Moni turvautuu kesällä ilmalämpöpumppuun asuntokohtaisena viilennyskeinona. Viime vuosina onkin koettu lähes buumi ilmalämpöpumppujen asennusten osalta. Suurimmassa osassa asuntoja ei kuitenkaan ole ilmalämpöpumppua eikä kaikkiin asuntoihin sellaista ole edes mahdollista asentaa. Miten sitten lämpöä voisi torjua kotikeinoin? – Meillä on tyypillinen kerrostaloasunto, jossa lämpötila nousee korkeaksi kesähelteillä. Ilmalämpöpumppua asunnossa ei ole eikä taloyhtiössä jäähdytysjärjestelmää. Kun aurinko alkaa paistamaan suljen sälekaihtimet, jonka lisäksi laitan vielä erillisen pimennysverhon ikkunaan. Tämä blokkaa hyvin lämpöä. Ikkunat kannattaa pitää kiinni iltaan saakka, muuten ulkoa tulee sisälle kuumaa ilmaa. Vasta kun lämpötila on selvästi laskenut, kannattaa avata ikkunat ja tuuletta, aina parempi jos saa tuuletettua ristivedon avulla. Uunin tai saunan lämmitystä kannattaa vältellä. Näillä helpoilla keinoilla voi parhaimmillaan saada asteita alemmas. Jo parin asteen viilennys helpottaa oloa, summaa Isännöintiliiton yhteiskuntasuhdepäällikkö Riikka Vaaja. Lue lisää jäähdytysjärjestelmistä >> Artikkeli julkaistiin alunperin nimellä Kesähelteillä monessa asunnossa on tukalan kuuma – mikä avuksi? sivustolla Isännöintiliitto.
Valokuitu taloyhtiöön – sisäverkkomääräyksiä noudatettava
Valokuitunen Oy:n toimitusjohtaja Heikki Kaunisto korostaa, että hallitusten jäsenten ja isännöitsijöiden on parannettava tietämystään yhtiöitä koskevasta sisäverkkomääräyksestä. Tämä on erityisen ajankohtaista, sillä monissa taloyhtiöissä tehdään parhaillaan päätöksiä verkkoyhteyksien parantamisesta. Määräystä ei voi jättää noudattamatta. – Viime vuosina markkinoille on tullut uusia yrityksiä ja tarjolle on tullut erilaisia valokuituverkon toteutusratkaisuja. Valitettavasti kaikki ratkaisut eivät täytä määräyksen vaatimuksia. Tarjottuja vaihtoehtoja ei välttämättä osata tarkastella velvoitteen valossa, eikä muisteta, että kaikki yhtiön sisäpuolelle rakennettavat tietoliikenneyhteydet kuuluvat sisäverkkomääräyksen piiriin. Riskinä on, että taloyhtiöt tekevät tietämättään viranomaisvaatimusten vastaisia päätöksiä, Kaunisto sanoo. Traficomin sisäverkkomääräystä sovelletaan aina, kun taloyhtiössä rakennetaan, korjataan tai laajennetaan talon viestintäverkkoja. – Sisäverkkomääräys turvaa sisäverkkojen laadun ja luotettavuuden. Hyvät sisäverkot takaavat asukkaille laadukkaan ja häiriöttömän internetyhteyden sekä televisio- ja radiovastaanoton, kertoo Traficomin johtava asiantuntija Klaus Nieminen. Sopimusten sisältöjä kannattaa vertailla huolella Paras keino varmistua tarjottujen verkkoratkaisujen lainmukaisuudesta on verrata saadun tarjouksen sisältöä tarkasti Traficomin määräykseen. – Kerrostaloissa yksi tärkeimmistä vaatimuksista on se, että verkkoyhteys, esimerkiksi valokuitu, on rakennettava talojakamoon. Sieltä se jaetaan huoneistoihin yhtiön sisäverkkoa pitkin. Lisäksi jokaiseen huoneistoon on rakennettava oma kotijakamo. Verkon rakentaja ei voi vaatia sopimuksella yksinoikeutta rakennusten sisäpuolelle rakennettaviin viestintäverkkoihin. Rivitaloissa puolestaan valokuituyhteys on sallittua rakentaa suoraan jokaiseen huoneistoon, mutta silloin kyse ei ole kiinteistön sisäverkkoon vaikuttavasta yhteydestä, Nieminen kertoo. Virheet sisäverkon rakentamisessa voivat johtaa siihen, että koko sisäverkko on toteutettava uudelleen. Lisäksi kiinteistön omistajan tulee huolehtia monista yksityiskohdista, kuten verkon suorituskyvyn mittauksesta, loppudokumentoinnista, paloturvallisuusmääräyksistä, kiinteistön teletilojen esteettömästä pääsystä ja sähkönsyötön turvallisuudesta. Valitse vastuullisen toimijan toteutus Määräysten vastainen toteutus voi koitua lopulta koko yhtiölle kalliiksi. – Virheet sisäverkon rakentamisessa saattavat johtaa jopa siihen, että koko sisäverkko joudutaan toteuttamaan uudelleen. Myöhemmin yhtiössä saattavat nousta esille myös päätöksentekoon liittyvät vastuukysymykset, Kaunisto toteaa. – Verkkototeutukseen kannattaa valita vastuullinen ja tunnettu toimija, joka tarjouksessaan huolehtii siitä, että toteutus on määräysten mukainen. Aina lopullinen vastuu on kuitenkin taloyhtiöllä ja siksi asiasta päättävien henkilöiden pitää myös itse selvittää toteutuksen määräystenmukaisuus. Kunnollisen selvityksen tekeminen ei ole kovin vaikea asia. Sillä varmistaa kiinteistöön varmasti kestävän ja kustannustehokkaan ratkaisun sekä itselleen vastuuvapauden, Kaunisto summaa. Kun hankit yhtiöön valokuitua, huomioi nämä asiat: Tee päätös valokuidun rakentajasta huolellisesti, sillä se tehdään yleensä vain kerran. Valitse luotettava, tunnettu ja vastuullinen toimija, jolla on vankka kokemus liittymien toimittamisesta Suomessa. Valokuitu on monipuolinen ratkaisu, joka soveltuu erilaisiin tarpeisiin ja käyttötarkoituksiin. Jokainen asukas voi valita valokuituun itselleen sopivan nettiliittymän omien tarpeidensa mukaisesti. Varmista, että valokuitutoimijan ehdottama ratkaisu on sisäverkkomääräyksen mukainen. Artikkeli on julkaistu alunperin nimellä Yhtiön valokuituratkaisussa noudatettava sisäverkkomääräystä sivustolla Kotitalo.
Saako hallituksen puheenjohtaja käyttää taloyhtiön rahoja?
Hallituksen tehtävä on hoitaa taloyhtiön hallintoa ja järjestää rakennusten ja kiinteistönhoito asianmukaisesti. Asunto-osakeyhtiölain mukaan hallitus tarvitsee yhtiökokouksen päätöksen silloin kun päätetään yhtiön koosta tai asioista, jotka vaikuttavat olennaisesti osakkeenomistajan hallinnassa olevan osakehuoneiston käyttämiseen. Hallituksen päätös tarvitaan myös päätettäessä yhtiövastikkeen suuruudesta tai muista osakkeenomistajan hallinnassa olevien osakehuoneiston käyttämisen kustannuksista, kuten vesimaksuista. Mitä olennainen käytännössä tarkoittaa? Se tarkoittaa tässä yhteydessä sitä, että olennaisuutta arvioidaan aina taloyhtiökohtaisesti. Se, mikä on tavanomaista toisessa yhtiössä, voi olla epätavanomaista toisessa yhtiössä. Tarkkoja euromääriä ei ole asetettu, mutta talousarvio antaa lähtökohtaiset raamit taloyhtiön varojen käyttöön ja sitä on hyvä käyttää arvioinnissa apuna. Laissa hallituksen puheenjohtajan erityistehtävä on vastata siitä, että hallitus kokoontuu tarvittaessa. Lisäksi hänen täytyy allekirjoittaa hallituksen kokouksen pöytäkirjat. Puheenjohtajalla ei siis ole erityistä oikeutta käyttää taloyhtiön varoja hallitukselta kysymättä, vaan hän toimii samalla valtuutuksella muunkin hallituksen kanssa. Artikkeli on julkaistu alunperin nimellä Lakipulma: Miten paljon puheenjohtaja saa käyttää taloyhtiön varoja kysymättä hallituksen mielipidettä? sivustolla Kotitalo. Yleinen aiheeseen liittyvä jatkokysymys on että saako taloyhtiön hallituksen puheenjohtaja yksin päättää jostakin. Vastaus on että hallituksen puheenjohtaja ei yksin voi päättää mistään vaan hän toimii yhtenä tasavertaisena hallituksen päättäjänä ja hallituksen päätökset tehdään enemmistöpäätöksinä. Hallituksen puheenjohtajan laajempi toimivalta ilmenee useimmiten vain siinä, että hallituksen äänien mennessä tasan puheenjohtajan ääni ratkaisee.
Airbnb-vuokraus taloyhtiössä vaatii lainsäädännön kehittämistä – kuormittaa usein hallitusta ja isännöintiä
Isännöintiliiton tuore tutkimusdata osoittaa, että lyhytaikaisen vuokrauksen ongelmat taloyhtiöissä ovat varsin yleinen ja laajalle levinnyt ilmiö. Samaan aikaan kuitenkin taloyhtiöiden mahdollisuudet puuttua lyhytaikaisen vuokrauksen ongelmiin puuttuvat, ja tähän tarvittaisiin selkeytystä ja työkaluja lain tasolla. Isännöintiliiton vuosittain toteuttaman Putkiremonttibarometrin ajankohtaisosiossa kysyttiin isännöinnin ammattilaisilta lyhytaikaisen vuokrauksen ongelmista taloyhtiöissä. Tuloksista käy ilmi, että yli kolmasosa, 34 prosenttia, isännöintialalla työskentelevistä on kohdannut työssään lyhytaikaiseen vuokraukseen liittyviä ongelmia. – Tämä ei ole enää mikään marginaali-ilmiö. Lyhytaikaisen vuokrauksen ongelmat kuormittavat monien taloyhtiöiden osakkaita ja lisäävät myös isännöinnin työmäärää, toteaa Isännöintiliiton tietoasiantuntija Olli Rekonen. Tutkimustulokset osoittavat, että ongelmissa korostuvat lyhytaikaisten vuokralaisten tietämättömyys taloyhtiön järjestyssäännöistä ja meluhäiriöt. Myös vastuukysymykset mahdollisissa vahinkotilanteissa sekä jätteiden keräykseen ja avainhallintaan tai ovikoodeihin liittyvät ongelmat aiheuttavat päänvaivaa monissa taloyhtiöissä. – Tietämättömyyden lisäksi kyse on monessa tapauksessa myös välinpitämättömyydestä järjestyssääntöjä kohtaan. Lyhytaikaisella vuokralaisella ei ole välttämättä samanlaista motivaatiota noudattaa taloyhtiön järjestyssääntöjä kuin pitempiaikaisilla vuokralaisilla ja vakituisilla asukkailla, Rekonen sanoo. Taloyhtiöt tarvitsevat työkaluja häiriöihin puuttumiseen Valtaosa lyhytaikaisista vuokrauksista sujuu ongelmitta, mutta ongelmatilanteissa lainsäädännössä ei ole tällä hetkellä riittäviä keinoja taloyhtiöille. Ongelmatapaukset työllistävät isännöintiä ja taloyhtiön hallituksen jäseniä, joiden tehtäväksi jää selvittää asiaa. – Käytännössä tarvitaan selkeää lainsäädäntöä, jolla voidaan helpottaa taloyhtiöiden puuttumista häiriötilanteisiin ja viime kädessä, jos muu ei auta, huoneistojen hallintaanottoon. Näin turvataan toiminnan edellytyksiä myös sellaiselle lyhytaikaiselle vuokraukselle, jossa yhteisiä pelisääntöjä noudatetaan, sanoo Isännöintiliiton lakiasiantuntija Sara Rintamo. Rakentamislakia ja asunto-osakeyhtiölakia, jolla molemmilla säännellään lyhytaikaisesta vuokrausta, ollaan parhaillaan päivittämässä. – Nyt lausunnoilla oleva rakentamislain pykälä ei vielä täysin vastaa siihen tarpeeseen, mikä taloyhtiökentällä olisi tarpeen. Sisältö jättää vielä liikaa epäselvyyksiä eikä selkeästi määrittele eroa ammattimaisen lyhytvuokrauksen ja satunnaisen vuokrauksen välille. Tarvitaan selkeä rajanveto ja raamit sille, milloin ja miten taloyhtiö voi puuttua toimintaan, summaa Rintamo. Artikkeli julkaistiin alunperin nimellä Lyhytaikaisen vuokrauksen ongelmat eivät ole marginaali-ilmiö – kuormittavat taloyhtiön hallitusta ja isännöintiä sivustolla Isännöintiliitto.
Pyöriä varastetaan myös taloyhtiöiden pyörävarastoista – muista kunnon lukitus
Taloyhtiön pyörävarastot ja kellarit kiinnostavat varkaita varsinkin kesällä. Pyörävarkauksien määrä tuplaantuu kevät – ja kesäkuukausina. Ammattivarkaita kiinnostavat arvokkaat pyörät, muiden varkaiden matkaan lähtevät yleensä taloyhtiöiden pihoilta ne pyörät, joita ei ole lukittu tai joissa on helposti murrettava lukko. Paraskaan lukko ei välttämättä suojaa ammattivarkailta, silloin arvokasta pyörää kannattaa säilyttää esimerkiksi kotona. – Taloyhtiön vastuulla on pitää ulko-ovien, pyöräkellareiden ja muiden yhteisten tilojen lukitukset kunnossa. Huonosti toimiva lukko tai helposti auki jäävä ovi, ovat varkaille kuin lottovoitto. Taloyhtiön kannattaakin ennen lomakautta tarkastaa yhtiön vastuulle kuuluvat lukitukset ja reagoida mahdollisiin vikoihin nopeasti, toteaa Isännöintiliiton lakiasiantuntija Sara Rintamo. – Vanha totuus on, että varkaita houkuttelevat eniten kohteet, jossa voi operoida helposti ja nopeasti ilman kiinnijäämisen riskiä, summaa Rintamo. – Tässäkin tapauksessa ennaltaehkäisy on tärkeintä. Pyörävarkautta voi estää tai hankaloittaa laadukkaalla pyöräpysäköinnillä, jossa on jämäkät runkolukittavat telineet, vahvat lukot säilytystilan ovissa ja hyvällä pyörän lukolla, mielellään jopa kahdella erilaisella, jotta varas ei saa lukkoa helposti yhdellä työkalulla katkaistua, vinkkaa Rintamo. Sähköpyörä saattaa kelvata varkaalle ilman akkuakin Moni sähköpyörän omistaja luottaa siihen, että kun pyörästä irrottaa akun, pyörä saa olla rauhassa. Osa varkaista ei kuitenkaan huomaa akun puuttumista tai tiedä sitä, että pyörään ei voi laittaa mitä tahansa akkua. – Jos haluaa ottaa varman päälle, niin silloin kallis pyörä kannattaa säilyttää kotona, toteaa Rintamo. Harmituksen lisäksi mojova hintalappu Pyörävarkauksia tapahtuu joka puolella Suomea. Joillakin alueilla varkaudet korostuvat ja esimerkiksi juna- ja metroaseman läheisyydessä, missä pyöriä on paljon ja kauttakulku suurta, varkauksia tapahtuu huomattavasti. Pyörävarkaudet voivat tuoda ison laskun varkauden kohteeksi joutuneelle. – Meiltä on kahden viime vuoden aikana viety 5 pyörää ja jos laskee, että yhden pyörän hinta-arvio on n. 600–900 eur, riippuen merkistä ja iästä, hintalappu on valtava, tuskailee pyörävarkausasiaa Espoossa taloyhtiössä asuva Tarja Miettinen. Kolme pyöristä on viety taloyhtiön pihasta, yksi kellarista ja yksi urheilupaikalta. Siitäkin huolimatta, että jokaisessa pyörässä on ollut järeä lukko. – Vakuutus korvaa toki osan, mutta omavastuuosuus on iso. Poliisit ottavat vastaan rikosilmoitukset, mutta käytännössä eivät pysty tekemään asialle paljoakaan. Tutkinnat lopetetaan 2–3 kuukauden kuluessa tuloksettomina, Miettinen toteaa. – Vaikka varkauksia on ollut, pyöräilyä emme toki silti lopeta, Miettinen täsmentää. Artikkeli julkaistiin alunperin nimellä Varkaita kiinnostavat erityisesti sähköpyörät – helppo kohde nostaa riskiä huomattavasti sivustolla Isännöintiliitto.